NSZ V MÉDIÍCH: Nejvyšší státní zástupce Pavel Zeman ve Dvacítce Radiožurnálu
3. 10. 2019![Pořad Dvacet minut Radiožurnálu](https://verejnazaloba.cz/wp-content/uploads/2019/10/20MR.jpg)
Jsme zakleklí v blocích a neslyšíme argumenty, říká Pavel Zeman k zákonu o státním zastupitelství
Dvacet minut Radiožurnálu, ČRo Radiožurnál, 26. 8. 2019, 17:05
Veřejnost nezajímá, jaké funkční období budou mít státní zástupci, ale zejména to, aby veřejná žaloba fungovala nezávisle a aby se potírala kriminalita. To jsou slova nejvyššího státního zástupce Pavla Zemana. V pořadu Dvacet minut Radiožurnálu mluvil o novele zákona o státním zastupitelství, která by měla zavést funkční období pro funkcionáře a změnit systém jejich výběru.
Pane Zemane, cítíte se ohrožený ve své funkci?
No, já se necítím ohrožený nijak víc než kdykoliv jindy. To znamená, já na tyto věci nemyslím. Popravdě řečeno, kdyby člověk měl strach z toho, že ve funkci skončí, že bude odvolán, tak asi nedělá takové kroky, jako dělám.
Vy jste v reakci právě na chystanou novelu zákona o státním zastupitelství řekl, že máte pocit, že jejím cílem je odstranění vás a vašich dvou kolegů z Vrchního státního zastupitelství v Olomouci a v Praze, Ivo Ištvana a Lenky Bradáčové, z vašich funkcí.
Ta moje poznámka byla míněna spíše systémově. Jde o to, že já jsem to sice pro ilustraci personifikoval, ale na druhou stranu tam jde o systém. Tam jde o to, že skutečně ta přechodná ustanovení pro skončení jednotlivých vedoucích státních zástupců nejsou nastavena optimálně a není nastaveno optimálně, řekněme, funkční období pro dalšího nového nejvyššího státního zástupce.
To je to, co jsem tím chtěl říci. Rozhodně v tom není nějaká obava z toho, že bych měl končit. Víte, popravdě řečeno já jsem do funkce nastupoval v roce 2011 a nikdy by mě ani nenapadlo, že se dožiji tak dlouhého funkčního věku v této pozici.
A jsem ještě ve věku, zase na druhou stranu, kdy je zřejmé, že z této pozice nepůjdu do důchodu a ani to není mým cílem. To znamená, z mého osobního hlediska, já se skutečně starám o to, aby to fungovalo systémově, aby to bylo vyvážené systémově a jakékoliv personalizace nebo personifikace se snažím nechávat stranou.
Ministryně spravedlnosti Marie Benešová v rozhovoru pro televizi Seznam naznačovala, že se pravděpodobně ještě uživíte, že umíte jazyky, takže se neobává o to, že byste si nenašel svoji další funkci. Ale pane Zemane, proč je nedostatečné podle vás to, když ta novela stanoví, že vy osobně byste ve své funkci měl končil v roce 2023? Proč je to málo?
Opět, zase to hrozným způsobem personifikujeme.
No, ono se to nedá jinak.
Dá. Já vám uvedu jeden krásný příklad. Ta novela nepočítá s tím, že bych se, třeba až projde třetím čtením, projde Senátem a bude někde před podpisem prezidenta, vzdal funkce a bude najmenovaný…
To máte v úmyslu?
Ne. Já uvádím příklad, prosím vás pěkně. A bude najmenovaný jiný nejvyšší státní zástupce. Takový nejvyšší státní zástupce pak bude mít před sebou tři roky funkčního života, což se neshoduje pochopitelně ani s tím předpokládaným ministerským návrhem sedmiletého funkčního období.
To znamená, skutečně se bavme systémově, bavme se principiálně a myslím si, že není vhodné to jakýmkoliv způsobem personifikovat. Ostatně já se skutečně snažím to nepersonifikovat.
Víte, my se tu můžeme krásně bavit o všech připomínkách, které nejvyšší státní zastupitelství k zákonu o státním zastupitelství mělo, na druhou stranu se domnívám, že velké většině veřejnosti je vcelku jedno, jaké funkční období bude mít nejvyšší a ostatní vedoucí státní zástupci. Veřejnost bude zajímat zejména to, a zajímá, a je to oprávněné, aby veřejná žaloba fungovala.
To je jedna věc. Aby se zdárně dařilo potírat kriminalitu a tím, tou restrikcí, docházelo zároveň k určité prevenci kriminality. Poněvadž to je to, co lidi zajímá, a je to tak správně. A za další aby ta veřejná žaloba fungovala nezávisle. To je hrozně důležité. Abychom naplňovali ten základní princip rovnosti občana před zákonem.
‚Stalo se z toho politikum‘
Pane doktore, tomu rozumím. Ale když jsem se ptala ohledně těch termínů, kdy by měli skončit současní funkcionáři, což je skutečně jedna z hlasitých výhrad, která od vás zaznívá, tak jestli třeba také nejde o vyvážení dvou extrémů. Vy jste zmínil jeden extrém, kdy by ještě před účinností toho zákona došlo k výměně na postu nejvyššího státního zástupce, ale já bych mohla argumentovat druhým extrémem, a to by bylo naopak dlouhé přechodné období, kdy byste pořád zůstal ve funkci. Mohli bychom se dostat do situace, že byste byl nejvyšším státním zástupcem třeba 15 let. Ne, že bych vám to nepřála, ale jestli už to není moc dlouho?
Nebo také 19, 20, 22 let a tak dále. To se dá uvažovat různě. Právě proto je vhodné odhlédnout od těch figur, které funkce zastávají v současné době.
Právě proto jsem zmiňoval otázku nezávislosti, poněvadž toto jsou věci, nad kterými se dá diskutovat, a předpokládám, že se nad nimi diskutovat bude. Předpokládám, že se ještě s paní ministryní na toto téma setkáme, jakkoliv připomínkové řízení je uzavřené.
Ale přece jenom půjde ta předloha do Legislativní rady vlády. Paní ministryně je předsedkyní Legislativní rady vlády. Já předpokládám diskusi nejenom Legislativní rady vlády, ale ještě předtím, než se to tam dostane na pořad dne, tak s paní ministryní uvidíme, zda se někam posuneme nebo neposuneme.
Je možné, že by ty vaše výhrady, které znějí nejenom od vás, ale i od Unie státních zástupců a dalších, že by zablokovaly nebo zhatily celý ten proces přijímání této novely?
To už jsme příliš daleko, to už jsme přeskočili v tom legislativním procesu do Parlamentu České republiky, do sněmovny, případně do Senátu a to si myslím, že je opravdu, opravdu příliš daleká doba.
Ještě v současné době má před sebou ten zákon vládu, Legislativní radu vlády, a pak teprve půjde do sněmovny. Nevím, jak se k tomu postaví jednotliví poslanci, jak se k tomu postaví jednotlivé politické strany. Z toho zákona se stalo obrovské politikum v současné době, což si myslím, že není obecně dobře.
Není obecně dobře, aby jeden ze stěžejních zákonů pro fungování právního státu, zákon o veřejné žalobě, aby se z něj stávalo tak velké politikum. Myslím si, že by na tom spíše měla být shoda napříč všemi stranami. Uvidíme, jak, kam to dospěje v Poslanecké Sněmovně. Já si to neodvážím odhadnout.
Zeptám se tedy jinak. Podle vás není lepší něco než nic, kdybych to velmi zjednodušila? Tedy ať už zákon, ke kterému sice máte výhrady, ale který by přece jenom zavedl pevná funkční období pro vedoucí státní zástupce, což by také ale v podstatě znamenalo jejich zjednodušeně řečeno neodvolatelnost z prosté politické vůle, tak jak je to v tuto chvíli třeba v případě nejvyššího státního zástupce?
Tak řekněme si upřímně, že v podstatě z prosté politické vůle může být odvolán pouze ten nejvyšší státní zástupce, ostatním vedoucím státním zástupcům svědčí ochrana ve správním soudnictví. To je potřeba vědět.
Také proto já říkám s trochou nadsázky, že jediný prvek posílení nezávislosti státního zastupitelství, který tato nová předloha přináší, je v podstatě de facto pouze zavedení funkčního období pro nejvyššího státního zástupce a jeho odvolávání skrze kárné řízení.
Takže to je jediný prvek, který je jakoby nadstandardní oproti současné situaci. A já bych se spíše vrátil k té své původní úvaze. Bych byl opravdu rád, kdyby tak zásadní zákon, a je to skutečně zásadní zákon, zákon o fungování veřejné žaloby, poněvadž když vám nebude fungovat řádně veřejná žaloba, tak to znamená, že prostě některé věci se k soudu třeba nemusí dostat, to je zásadní si uvědomit.
Zatím si myslím, že funguje velice dobře, ta veřejná žaloba. Několikrát jsme projevili, že funguje nezávisle. Jenom bych chtěl, abychom si tu nezávislost podrželi. Z toho důvodu bych byl rád, aby na tom byl spíše širší konsenzus a ne, aby se to stávalo skutečně předmětem tak zásadních politických diskusí.
A to, že ty politické diskuse jsou veliké, o tom svědčí už ta řada návrhů, která je v Poslanecké Sněmovně. Já je nijak nekritizuji ty návrhy. Jenom říkám, že prostě ten počet svědčí o tom, že si všichni velice dobře uvědomují význam veřejné žaloby.
‚Zakleklí v blocích‘
Řekl byste, že ministryně spravedlnosti chce touto novelou o státním zastupitelství oslabit současnou pozici státního zastupitelství, veřejné žaloby?
Já si myslím, že je to v takové pozici, že jsme relativně, jak se říká, zakleklí v blocích a jedna strana neslyší argumenty té druhé.
Já nepřičítám paní ministryni vůbec žádné špatné myšlenky, jenom prostě říkám, že je potřeba myslet na budoucnost. Že je potřeba myslet také na to, že může, a říkám latentně, nastoupit někdy v budoucnu takový ministr spravedlnosti, který skutečně tu veřejnou žalobu bude chtít zneužít. A tím zdaleka neříkám, že to je, že se jedná o současný případ, skutečně ne.
Ale bavme se o principu, bavme se o systému. V takovém případě pokud takový ministr by dostal, a byl by to hned příští ministr, dostal takovouto předlohu zákona o státním zastupitelství na stůl, tak si uvědomme, že politicky ovládne vlastně minimálně nejvyššího státního zástupce, oba vrchní státní zástupce zřejmě a potom zhruba 14 dalších, řekněme, okresních státních zástupců.
A to podle vás toto, o čem hovoříte, to ta novela v té současné podobě umožňuje?
Ano, to umožňuje. Bohužel prostřednictvím výběrové komise, jejího složení, to podle mého názoru umožňuje. A tam je skutečně, jak se říká, jádro pudla.
Proč to podle vás Marie Benešová, bývalá nejvyšší státní zástupkyně, dělá?
Já nevím. Já ty důvody neznám. Při vypořádání připomínek úplně ty důvody nebyly řečeny jasně. Byly tam na to dány v podstatě dvě alternativní řešení, z nichž u obou je to dáno tak, že v podstatě jednoho člena komise výběrové nebo tři členy výběrové komise, abych byl správně, tři členy z pěti si vlastně volí ministerstvo spravedlnosti. Já to považuji za skutečně latentně veliký problém.
Výhrady k novele
Marie Benešová argumentuje tím, že státní zastupitelství je podřízené moci výkonné, což podle ústavy skutečně je. Není něco na tomto pohledu ministryně spravedlnosti?
Pokud by státní zastupitelství bylo skutečně podřízené moci výkonné v oblasti věcných řešení, to znamená v oblasti spisů, pak bychom byli ve státě, kdy bych přijímal pokyny od ministra spravedlnosti…
Bavíme se spíše o oblasti správy.
Ne, to směšujeme dvě věci. Pokud by státní zastupitelství bylo podřízené, tak bych musel přijímat pokyny ve věcech od ministra spravedlnosti nebo přímo od premiéra.
V oblasti správy musíme říci naprosto jasně, že ministerstvo spravedlnosti je ústředním orgánem správy. To znamená, je to ministerstvo spravedlnosti, které stanoví počty státních zástupců, stejně jako stanoví počty soudců a stanoví počty administrativních pracovníků a kromě jiného v podstatě vyjednává svůj rozpočet, ze kterého potom v uvozovkách živí celou justici.
V minulých dnech jste řekl, že ministerstvo spravedlnosti neakceptovalo žádnou výhradu nejvyššího státního zastupitelství vůči chystané novele. Je to pravda? Vy jste o víkendu říkal, že budete studovat to, jak ministerstvo vypořádalo to připomínkové řízení. Je to skutečně tak, že nic z vašich návrhů nebylo akceptováno?
Byl tam akceptován jeden návrh, to se musím poopravit, a ten se týká účinnosti, kdy my jsme společně se spoustou dalších připomínkových míst navrhovali, aby tam nebyla takzvaně odložená účinnost o několik let, o nějakou dobu, ale že ty změny nejsou zas tak veliké, a že může nabýt účinnosti v běžné legislativní lhůtě, to znamená 15 dnů.
Což by, jestli to správně chápu, znamenalo, že od toho dne, od toho 15. dne byste se vy stal neodvolatelným z hlediska politického rozhodnutí, už byste podléhal tomu systému podle nového, nových pravidel?
Pokud to vezmeme takto, tak je to pravda. Ale na druhou stranu by se to vztahovalo na všechny věci stanovené v novele zákona o státním zastupitelství. Prostě by byly už účinné. To znamená, dalo by se podle nich jednat, kromě jiného třeba i u…
Ale tato vláda by vás od toho okamžiku odvolat nemohla?
Musela by podat návrh na kárné řízení.
‚Stíhání na objednávku‘
Jaké máte vztahy s Marií Benešovou?
Já bych řekl, že pracovní, korektní.
A jaké má Marie Benešová vztahy s Lenkou Bradáčovou, pražskou vrchní státní zástupkyní?
To já netuším. Já mám pocit, že se ještě během mandátu paní ministryně snad ani nepotkaly, ale nejsem si jistý.
Ptám se proto, že Marie Benešová se v rozhovoru pro Seznam Zprávy před několika dny vyjádřila částečně kriticky vůči Lence Bradáčové. Řekla, že z některých jejích výroků má pocit, že dělá spíše politiku než právní činnost spadající do její agendy. Máte ten pocit také?
Já mám spíše pocit, že z naší strany zaznívají vyjádření velice věcná a týkající se skutečně konkrétních věcí a problémů. Vyjádření z druhé strany jsou politická, což od politika lze očekávat.
Já se jenom snažím dobrat toho, nakolik do těch sporů o novelu zákona o státním zastupitelství případně vstupuje nějaká osobní animozita, ať už paní ministryně vůči Lence Bradáčové, nevím, jaké tedy vy s paní ministryní máte osobně vztahy, nakolik to třeba může ovlivňovat ta celkem citlivá politická jednání o zásadním zákoně, jak jste řekl?
Osobní vztahy bezesporu zasahují do jakýchkoliv vyjednávání, nicméně věřte mi, že já se snažím, a myslím si, že se mně to celkem daří, jakékoliv osobní věci nechat stranou a bavit se skutečně věcně.
Jestli se ptáte na to, jaký je vztah paní ministryně ke mně či k paní doktorce Bradáčové, popřípadě k dalším státním zástupcům, pak asi by bylo na místě se zeptat jí.
Jak třeba vedete debatu s paní ministryní spravedlnosti o tom, jestli v Česku lze objednat trestní stíhání nebo nelze? My jsme se o tom spolu bavili v tomto pořadu v dubnu, kdy paní ministryně se chystala na nástup do své funkce, kdy poukázala na to, že je v České republice podle jejích znalostí nebo informací, které má, možnost objednat si trestní stíhání. A paní ministryně o tom hovořila znovu právě v onom zmíněném rozhovoru na televizi Seznam. Opět zmiňovala účelová trestní stíhání, opět hovořila o analýze, říkala, že se o tom nedávno přesvědčila, když si přečetla obžalobu v kauze Vidkun. Když ji budu citovat, tak například řekla: „vytvářejí se tady různé skupiny propojených osob, které to umí zařídit.“ To jsou velmi vážná tvrzení, velmi zásadní prohlášení. Jak se o tom bavíte?
Tak především vycházejme z toho, že paní ministryně krom toho, že je ministr spravedlnosti, tak je také právník, který právní praxi vykonával, vykonával ji na státním zastupitelství a později jako advokát.
To znamená, já předpokládám, že byla-li by některá z těchto tvrzení podepřena skutečně konkrétními údaji či indiciemi alespoň, tak by podala trestní oznámení.
A to je vše? Jde mi o to, že paní ministryně dost zásadně, řekněme, atakuje nebo haní soustavu, kterou vy vedete.
Já už jsem se k tomu jednou vyjádřil, když toto tvrzení, toto napadení bylo ze strany, tuším, dokonce pana premiéra. Přijde mi úplně nadbytečné to svoje tvrzení opětovně opakovat při každé příležitosti.
Prostě jednou jsem řekl, že u nás není možné beztrestně objednat trestní stíhání. Za tím si stojím a to je asi tak všechno, co považuji za vhodné k tomu říci. Skutečně nemíním na jakékoli vyjádření nějakým způsobem přepjatě reagovat.
Kauza Čapí hnízdo
Neodpustím si přesto ještě jednu otázku. Paní Benešová také řekla: „pokud dneska dostávám dopisy od veřejnosti, tak je nejvíc výhrad k práci právě státního zastupitelství.“ Baví se s vámi paní ministryně o tom? Zaznívají zásadní výhrady k práci státního zastupitelství? Tlumočila vám toto nějak?
O zásadních výhradách jsme se bavili, konkrétně o jednom problému, při mé druhé schůzce. Byla to, tuším, věc Postoloprty.
To, jak jsme se bavili, to ponechám asi stranou. Já mám za to, že jsem nějakým způsobem vysvětlil postoj státního zastupitelství. Více věcí jsem nezaznamenal. Ale možná, že je to dáno i tím, že třeba zase paní ministryně, ale nevidím jí do hlavy, že paní ministryně nepřikládá zase takový význam těm věcem, aby mi je sdělovala všechny.
A zaznamenal jste nějaké výhrady, které by směřovaly k tomu, že paní ministryně je zásadně nespokojena s tím, jak vedete nebo kam vedete soustavu státního zastupitelství?
Ne.
Takže žádné debaty o nějakých možných návrzích na vaše odvolání? Nemáte žádný pocit, že by se něco takového ze strany ministerstva spravedlnosti mohlo chystat?
Nemám pocit, ale hlavně nemám o tom žádné informace. Pokud by to k něčemu takovému směřovalo, tak tím, že žijeme v civilizované zemi, bych předpokládal, že prvně by byly asi nějaké zásadní výhrady, případně nějaký prostor pro zlepšení, potom bych se třeba dozvěděl, že už je to se mnou neúnosné a že tedy bude podán návrh.
Víte, ta pozice nejvyššího státního zástupce, a opět bavme se systémově, si myslím, že je celkem zásadní. To znamená, asi by se to neměl dozvědět z novin. A navíc u paní ministryně jsem si zase jistý, že by takto nepostupovala, poněvadž sama tento postup zažila. Popravdě řečeno v té době jsem byl činný jako státní zástupce a přišlo mně to v té době jako obrovsky nefér ze strany vlády. Myslím si, že takovýmto způsobem by se jednat nemělo. Jsem si jist, že ona to má velice dobře v paměti.
Ještě krátce na závěr, očekáváte, že státní zástupce Šaroch rozhodne do konce srpna v otázce podání obžaloby na premiéra Andreje Babiše a dalších v kauze Čapí hnízdo?
Já jsem říkal, že by to byla nějaká přiměřená lhůta. Ale nevykonávám ani vnitřní, ani vnější dohled, takže nevím, jakým způsobem doktor Šaroch postupuje.
To si uvědomuji, ale přesto se ptám, jestli očekáváte…
Z mé strany to byla nějaká, řekněme, lhůta, kdy já bych očekával zásadní nebo kdy bych očekával rozhodnutí, jak bude postupovat v té věci dále. Popravdě řečeno, jestli to udělá o pár dní dříve nebo později, asi nehraje takovou velkou roli. Ale očekávám, že by rozhodnout bezesporu již měl. Ta doba prostě nazrála.
Audiozáznam pořadu dostupný pod odkazem: